1941. aastal kõndisid kolm meest üle Himaalaja Indiasse.
Nad olid üle elanud 4000 miilise rännaku vabadusse.
See film on pühendatud neile.
SEPTEMBER 1939 Algab Saksamaa sissetung Poola.
Mõned nädalad hiljem ründab Nõukogude Liit.
Riik läheb nende kahe vahel jagamisele.
Ei.
Tooge tunnistaja.
Kas tunnete seda meest?
Jah.
Tema nimi?
Janusz Wieszczek.
Tunnistaja, milline on teie suhe selle mehega?
Ma olen ta naine.
Süüdistatav, kas kinnitate?
Jah.
Tunnistaja, mida on teil süüdistatavale öelda?
Meie vestlustest olen saanud kinnitust
tema Partei kriitilistest seisukohtadest, eriti Nõukogude rahva juhti,
seltsimees Stalinisse.
Mida nad sinuga teinud on?
Süüdistatav, kas kinnitate väidet?
Tunnistaja, mida te veel süüdistatavast teate?
Ta on võõrvõimude heaks spioneerinud.
Süüdistatav, kas kinnitate?
Ei.
Tunnistaja, te olete vaba. Valvur!
Ta avaldas täpseid ja detailseid üksikasju
teie tegevusest spionaazhis ja sabotaazhis.
Kas kinnitate allkirjaga oma süüd?
Mida te temaga teinud olete?
SIBER, 1940
Samm kõrvale!
Seis!
Avage värav!
Eluga, eluga!
Rahvavaenlased!
Vaadake end
ja mõistke:
teie vanglaks ei ole mitte
meie relvad, koerad
ega okastraat...
Teie vanglaks
on Siber,
13 miljoni ruutkilomeetriga.
Teie vangivalvuriks on loodus
ja seda siin ilma halastuseta.
Kui loodus teid ei tapa,
siis teevad seda põliselanikud.
Iga põgeniku pea eest
on välja pandud preemia.
Mis vahid? Hakka liigutama!
See on mulle. Mina olin esimene!
Too juurde!
Vaata neid vaeseid mehi.
Kannatavad kanapimeduse all.
Nägin seda ülemineku laagris.
See on näljast tingitud vitamiinipuudus.
Võta minu oma.
Kas plaanid poole toidu- normiga ellu jääda, poja?
Ta on vana mees.
Mina olen vana mees.
Mina püsin hommikuni elus. Tema mitte.
Lahkus.
See võib sind tappa siin.
Ta on ameeriklane.
Siin? Mismoodi?
Stalin vihkab võõraid,
kaasaarvatud poolakaid.
Oled ju poolakas?
Jah.
Te poolakad meeldite mulle.
Teil on kõrvetav õiglustunne,
vabaduse ihalus.
Khabarov, Andrei Timofejevitsh.
Weiszczek, Janusz.
Sinu süü, kui tohib küsida, Janusz?
58-10.
Spioon.
Sedasi mulle väideti.
10 aastat?
Ei. 20.
58-14. Sabotaazh. 10 aastat.
Viibisid siis Nõukogude poolsel ründeliinil,
ja sind vahistati süüdistatuna spionaazhis.
Piinati?
Kirjutasid ülestunnistusele alla?
Ei.
Ma ei andnud allkirja,
piinati hoopis kedagi teist.
Andesta.
Ma olin näitleja.
Liikuvad pildid.
Minu viimaseks rolliks jäi aristokraat.
Mind vahistati kohe peale filmi esilinastust.
Miks?
Väideti, et ülistan
ühiskonna suursugust aadelkonda.
Nii et sulle väänati 10 aastat filmis osatäitmise eest.
Olen saanud paremaid arvustusi.
Jätkad?
Ei.
Anna võlgu.
Mis võlast sa pasundad?
Sa oled mulle niigi sees.
Urkid.
Mida see tähendab?
Elukutselised kurjategijad.
Mõrvarid ja vargad.
Ära jõllita.
Valvurid lubavad neil asju juhtida,
ja neid tuleb karta.
Miks nad seda lubavad?
Sellepärast, et nad on kodanikuühiskonna jääkprodukt
ja rahvasõbrad.
Meie oleme poliitvangid ja seega rahvavaenlased.
Nõukogude Liidust on kujunenud määratu vangla.
Sunnitöö.
Nemad on Nõukogude impeeriumi kaugemast kantsist.
Tabatud sama noodaga.
Kas mõni ka läbi nooda vingerdab?
Ei, Janusz. Püüa olla rohkem tähelepanelikum.
Stalin näeb ja kuuleb kõikjal.
Koguni siin.
Kui sa ettevaatlikum ei ole,
sured sa aastaga.
Kui mitte sõna otseses mõttes...
siis vaimult.
Ja kui kaua sina siin olnud oled?
11 kuud ja 29 päeva.
Hoia. - Kaua ma ootan!
Anna kampsun siia. - Võta mantel.
Ma tahan kampsunit.
Vanaema tegi selle sulle või?
Sul ei ole siin võimu.
Kampsun.
Vorsti peale.
Tee mulle.
Tahad, et joonistan sind?
Mitte mind.
Niipea kui vana piraat oma pilgu
Jimi peale suunas, hakkas too üle keha värisema.
Ta oli kaetud armide ja tätoveeringutega.
Tal oli ainult üks jalg.
"Mina, Pikk John Silver," ütles tema.
Ma tundsin samasugust tüüpi.
Ühe jalaga Igorit mäletate?
Pea lõuad!
Räägi edasi. Annan leiba.
Mis selle John Silveri
ja tema varandusega on?
Jim alustas teekonda Aarete saarele
koos oma kõrilõikajatest bandega.
Meestega, kes tapavad silma pilgutamata.
Meestega, kelle tungiks on vaid kuld.
Kuld ja kuld.
Hädas täidega?
Isukalt pistavad.
Selle vastu aitab vanarahva tarkus. Tule.
Kaevandus.
Öised lõhkamised.
Mida sa teed?
Peame kiired olema.
Või hommikul pole seda enam siin.
Kavatsed selle kogu ööks siia jätta? Miks?
Küll näed.
See on teostatav.
Ma tean teed läbi traatide.
Kuidas?
Lazar, mu liitlane,
ta on ehitusjärelvaataja.
Ta näitas mulle.
Kui kavatsed kunagi laagrist põgeneda...
Kaua olen sinusarnast oodanud.
Kellel on sitkust,
kellega minna lõpuni.
Ent kuhu?
Läände minek ei tule kõne alla.
Sakslasi arvestamata, see on siiski Venemaa.
Ja ida pool, kuni Vaikse ookeanini, on ainult venelased.
Ei, ei, ei.
Jääb üle ainult lõuna.
Õige.
Tead sa meie täpset asukohta?
Usun, et asume 500 km Baikali järvest põhjapool.
See on järv.
Laagri asukoht.
Ja piir on siin.
Kalda serva mööda saame liikuda edasi.
See jookseb otse lõunasse.
Täpselt. Seejärel ületame Transsiberi raudtee
kuni Mongoolia piirini otse vabadusse.
Kevad on käega katsuda.
Tuleb oodata sügiseni.
Mispärast oodata?
Miks?
Sellepärast, et piirini on tuhat kilomeetrit, võimalik, et enamgi.
See nõuab hoolikat planeerimist. Me vajame toidutagavara.
Ma juba kauplen, loon suhteid.
Sa pead sama tegema.
Pealegi on sügisilm enam prognoositav.
Saame kasutada värsket lund jälgede varjamiseks.
Ja võtan sõbrad kaasa.
Usaldad sa oma sõpru?
Muidugi.
Kõik ei jää ellu.
Kuid surevad vabade meestena.
Vabadena.
Seis!
Ilm muutub aina hullemaks. Mida teeme?
Sinu otsustada.
Me külmume surnuks!
Tuleb pöörduda tagasi!
Selle eest võetakse mul pea maha!
Komandör, me anname siin otsad.
Viska pikali!
Meiega on lõpp. Külmume surnuks.
Su endaga on lõpp!
Pikali, ütlesin ma!
Pikali!
Vähem kui tunniga oleme külmunud.
Mind ei kotiks, kui sa ka kohe maha kärvaks.
Jah, aga kui kaotad 200 meest,
tuleb sul hiljem selgitusi jagada.
Pikali, ma ütlesin. - Otsiksime metsast varju.
Viska pikali, ütlesin ma!
Seis!
Jää seisma!
Ma tulistan!
Tõsiselt vapper mees!
Las otsivad metsast varju!
Kes midagi üritab, see kohapeal maha lastakse.
Esmalt on vaja jämedat oksa!
Üks kummalegi küljele ja otstesse.
Aita mind, Kazik.
Lao need risti peale.
Jah, jah.
Lao tihedalt üksteise vastu.
Mida?
Tubli.
Jah. Pane sinna.
Zoran! Too tekk!
Tuulevarjuks.
Mine sisse. Ruttu!
Tulge!
Tulge meiega! Meil on varjualune!
Mina olen Zoran, jugoslaavlane. Tema on Janusz.
Ja tema Kazik.
Tomasz Horodinsky.
Nad on poolakad.
Voss. Mina olen lätlane.
See on rahvasteliit.
Ja teie olete?
Smith.
Teie eesnimi?
Härra.
Härra Smith.
Just nimelt.
Või sina ei armasta pakast...
Räägin ma õigust, kauboi?
Samm ette.
Sina samuti.
Samm ette. Samm ette.
Sama hästi võinuks ta mind eile maha lasta.
Meid viiakse kaevandusse.
Vana-Egiptuses kasutati kunagi samasuguseid range.
Jah, aga pigem hobuste peal.
Ei, ei, ei. Inimeste peal samamoodi.
Kuidas sa tead?
Ma olin egüptoloogia professor
Leningradi Ülikoolis.
Oled sa hull peast? Nad lasevad su maha.
Pean siit pääsema.
Pean pääsema koju.
Järgmine kord lasen selle mudakonna sõelapõhjaks.
See on teostatav.
Mis asi?
Ta teab läbi traatide teed.
Tal on plaan.
Kuss. Kellel on plaan?
Tema nimi on Khabarov.
See näitleja.
Tunned teda?
Tal pole mingisugustki kavatsust põgeneda.
Mida sa öelda tahad?
Ta on valetaja.
Istub siin aastaid.
Otsib uustulnukaid.
Minuga oli samamoodi.
Mõte põgenemisest vaimustab teda rohkem.
Tunnen teisigi temasuguseid.
Miks ma peaks sind uskuma?
Laagris ei toimu mitte miskit ilma põhjuseta.
Sinult ammutab ta energiat, südikust.
Sa toidad tema põgenemise püha unistust.
Sa hoiad teda elus.
Ta on üks vereimeja.
Te olete üks külmavereline värdjas, härra.
Tähtsust omab vaid see, et olen elus.
Kuid mitte järgmised kuus kuud,
mitte ka sina. Mitte siin.
Mitte neis kaevandustes.
Ent kui mõtled tõsiselt...
Kindel kavatsus põgeneda,
siis löön kampa.
Pidasin sind üksikuks hundiks.
Üksi on see võimatu.
Pealegi on sul nõrkus,
mis võib osutuda mulle kasulikuks.
Mis see on?
Lahkus.
Kui minuga midagi juhtub,
saan arvestada su toega.
Khabarov.
Khabarov, tule.
Mis on?
Tule kohe.
Mis lahti?
Vaata seda.
Me võime minna. Võime minna juba täna õhtul.
Torm katab meie jäljed.
Millest sa räägid? See on mööduv torm!
See on piisav.
Janusz, see on võimatu.
Me vajame... me vajame üksikasjalikku ettevalmistust.
Me vajame plaani, me vajame kaarte.
Ajastus ei saa kunagi täiuslik olema.
Nad ei oska seda praegu oodata.
Oled sa hull peast?
Mõtle vahemaa peale?
See on tuhat kilomeetrit. Me vajame toitu.
Palju toitu.
Meil on toitu. Sul on toitu.
Ameeriklane on koos meiega.
Oleme kaubelnud, täpselt nagu sa käskisid.
Kaua meile sellest jätkub?
Olen veetnud pool oma elust metsades ja mägedes.
Maa toidab meid.
Sa ei mõista. Sa oled liiga noor.
See on teostamatu.
Mis meil muud üle jääb? Jääda siia ning suura?
See on teostamatu?
Andrei! Kuidas me traadist läbi saame?
Ma ei tea, millest sa räägid.
Su sõber, Lazar...
Tema teab?
Ise sa rääkisid mulle.
Käi munni.
Sa ei näe, ega ju?
Palun ärge jätke mind maha.
Luba mulle, Andrejs.
Öösiti hoian su käisest.
Ma näen kujundeid.
Päeval näen vägagi hästi.
Ma ei aeglusta teie tempot.
Palun ära teistele räägi.
Siin ma suren.
Shveitsist ja kullast.
Esmalt on vaja
generaator välja lülitada.
Läheb pimedaks, kuid kõige enam 10 minutiks.
See on ainuke võimalus.
Ära tuleb oodata vahtkonna vahetus.
Meil ei ole siin saladusi.
Mida sa tahad?
Mäng käib minu vastu.
Väike võlg - võetakse sõrmed.
Suur võlg - võetakse pea.
Mina - suures võlas.
Ent oma Hundile ei mängi ma kunagi.
Metsas vajate nuga
ja mina imet. Vii mind minema siit.
Post on maas!
Ma ei näe midagi!
Traat on läbi lõigatud.
Koerad lahti!
Eluga! Eluga!
Jookse edasi!
Tõuse üles!
Või sureme siinsamas.
Kas sa ei tea, kui kiired on koerad?
Jookse, kurat võtaks!
Härra, vaadake mind.
Kas on aeg teid kanda?
Tõuske püsti.
Lähme!
Janusz, me ei näe midagi!
Lumi pimestab meid!
Janusz!
Ma vajan su nuga!
Anna oma nuga!
Nuga anna!
Janusz, peame varjuma!
Sedasi me ei jõua!
Kas sa ei mõista? See on ideaalne!
Nad ei leia meid selles tormis kunagi.
Mitte kunagi!
Põrnitsed mind nagu madu põrnitseb oma jänest.
Ta õpetab mulle inglise keelt.
Rääkima hästi, eks?
Leib sõnade eest, kas polnud nii, kauboi?
Kaugele me jõudsime?
Vahest 20, 30 kilomeetrit.
Kogu maa?
Kui pole just ringiratast tatsanud
nagu peata kanad.
Hüva, vaatame, mis meil on.
Ülejäänud samuti.
Kõik läheb jagamisele.
Sina ka?
Mida?
On sul?
See mantel...
See ei ole sinu mantel.
See on Khabarovi mantel.
Jah, mulle andis.
Ja...
Mis kostate?
Näete?
Ta kavatses kaevata.
Ära muretse. Ma rääkisin temaga.
Kõik on korras.
Sa sõlmisid kuradiga kokkuleppe.
Mõistad seda?
Kas sul on nuga?
Suuna määramisel kasutab ta sammalt. Mida see tähendab?
Jumala nimel ta parem teadku, mida teeb.
Täna jumalat, et üldse meiega oled.
Tänulikkus on koertele.
Mis see on?
Hundid. Kõigest hundid.
Kõigest hundid.
Lõuna.
Baikali järve suunas.
Sa oled Pakhan.
Olen?
Kes see on?
Urki boss.
Me ei ole kurjategijad.
Me põgeneme kurjategijate eest.
Ma olen sind jälginud.
Ja jumala nimel, sa oled võitnud mu lugupidamise
oma toigaste ja männikäbidega.
Mina astun sinu ja surma vahele.
Soovid siis olla mu ihukaitsja? - See on Urkade viis.
Sul olen mina ja sul on Hunt.
Janusz, kui pikalt veel järveni on?
Küsid kaua?
Kolm, neli nädalat.
Vahest rohkemgi.
Asume kusagil siin.
Ja siin all on Transsiberi raudtee
ja Mongoolia piir.
Mongoolia on nii kaugel.
Mongoolia? Mina lähen kaugemale.
Ameerikasse.
Asi on selline: toitu jätkub veel üheks nädalaks.
Tikud on otsas.
Ent alles on Khabarovi ränikivi.
Meil on liha vaja.
Võin teha püünise.
Me oleme pidevas liikumises, et püünistele keskenduda.
Leiame talud, külad... Sealt hangime toitu.
Meie peade eest on vaevatasu. Jäta see meelde.
Me näppame. Öösiti. Keegi ei tea.
Me ei ole vargad.
Siis mina varastan, ja mina söön.
Sina vaatad pealt.
Mis see on?
Okastraat.
Ta meisterdab õngekonksu.
See ongi meie ellujäämise võti.
Kalaga?
Aga ma ei söö kala.
Siis sured.
Tulge, süütame lõkke.
Otsime puid.
Temperatuur langeb täna -40-nele.
Tomasz?
Ei, ei, mitte nii palju.
Kazik?
Ta on metsas kusagil, otsib puid.
Tal on kanapimedus.
Kazik!
Janusz!
Professor.
Tulin kaevandusest sind otsima.
Arvasin, et olen üksi.
Olen käinud koos sinuga päris mõnda aega.
Puhkan mõneks hetkeks.
Enam pole kaugele minna.
Jõudsimegi kohale.
Tõesti jõudsime kohale.
Kas see pole saavutus?
Issand, võta oma rüppe see süütu hing.
Aamen.
Vaba mees suri täna siin.
Siiski üks suu vähem toita.
Mida?
Meie kondid ja sinu joonised avastatakse 100 aasta pärast
ja öeldakse: "Vaadake, hea näide varajasest Gulagi mehest."
Jäta oma naljad.
Mine otsi toitu nagu kõik teised.
Ise hoia mokk maas!
Kritseldab terve päev nagu puhkusereisil.
Ma olen haige. - Mina küpsetan. Nemad otsivad toitu.
Mida sina üldse teinud oled?
Mitte midagi.
Ma lahutan te meelt.
Enam küll mitte.
Niisiis...
kes saab olema esimene?
Mis mõttes esimene?
Esimene, kes sureb.
Ma pakun, et kunstnik.
Ent parem oleks, kui naljakas kutt.
Miks parem kui Zoran?
Pehmem.
Õrnem.
Härra püüab nüüd ainult tillukesi kalu.
Me vajame liha või sureme.
Sina oled Pakhan, pidid sellega arvestama.
Me kõik pidime.
Sellepärast sa lisa inimesi kaasa võtsidki, eks? Toiduks?
Ei, ei, ei. Baikali järve ääres leiame rohkem toitu.
Seal on küllalt kalu.
Sinu öeldu põhjal pidime järveni jõudma nädal aega tagasi.
Oleme eksinud, Pakhan.
Kui leian järve,
siis olen nädala pärast tagasi.
Kui mitte... siis olete omapead.
Ma tean.
Meie sõber Valka.
Ära lase teda silmist.
Võta.
Täna hommikul püütud.
Tänan.
Kivi kotti.
Sulle samuti.
Janusz!
Ma nägin seda. Ma nägin seda.
Ma nägin järve.
Rahu, rahu.
Kolme päevatee kaugusel.
Kivid! Kivid kokku!
Kuumuta neid!
Mida sa näed?
Siia!
Meile järgnetakse.
Ta on seal tumeda puudesalga taga.
Kui ta meid paljastab,
on meie tabamine aja küsimus.
Tal on õigus. See tuleb ära teha.
Mitte tappa.
Ei?
Ma arvan, et sa oled varem tapnud.
Süütu inimese kohta ütled sa ülearu palju palveid.
Valka, mine lõika ta taganemistee ära. Läks!
Hargneme, hargneme.
Valka, ei.
Ei!
Me ei tee sulle viga.
Polka.
Polka? Mida ta tahab?
Ei tea. Ta on tüdruk.
Ja poolakas.
Ta on järgnenud meile mitu päeva.
Mis põhjusel?
Ta vajab toitu ja kaitset.
Ta oli liiga hirmunud, et meile läheneda,
kuni veendus, et me pole venelased.
Tahab meiega ühineda?
Ta on jooksus nagu meiegi.
Ta pidurdab me liikumist.
Ta põgenevat venelaste töölaagrist.
Ma tunnen neid tüüpe... tänava mustlased.
Selliseid on tuhandeid, veel kasutum kui koer!
Pakhan, ära tee seda.
Jätke, ta on näljas.
Suudame vaevu ennastki toita.
Vahest oleks etem ta maha jätta.
Ei, ta on meile läkitatud. Me ei tohi teda hüljata.
Janusz, meil ei ole valikut.
Hoidke eemale.
Ettevaatust mudaga.
Rahu. Rahu. Rahu.
Valka.
Siin sa oled.
Otsi puid.
Tema nimi on Irena.
Seep on valmis?
Jah.
Väga hea.
Sega.
Mis sulle nalja pakub?
Sa...
lähed täna hommikul kontorisse?
Valka?
Valka.
Ärka üles.
Sinu kord.
Valka, tule juba!
Võta särk seljast.
Miks see vajalik on?
Et mitte varaste ja röövlitena välja paista.
Lõug üles.
Nüüd ei liiguta.
Liikumatult, palun.
Lõug üles.
Veel.
Ei.
Tead, ma ei usu ikka veel, et ta poolakas on.
Ta on haritud.
Räägib head inglise, prantsuse keelt.
Kohe sedasi?
Ta ei meeldi sulle, ega ju?
Aruta Valkaga temast.
Ta ei pea teda poolakakski.
Juba vestlesin.
Ja teistega.
Ühine arvamus, et ta tuleb meiega.
Kas sulle ei sobi?
Meil ei ole sentimentaalsusteks ruumi, sa tead seda.
Toidule lisaks, ta aeglustab meie tempot.
Meid see ei kanna.
Tuleb üle ujuda.
Sa ujuda oskad?
Jah, härra.
Ega sa valeta mulle? - Ma ei valeta, seltsimees.
Ja ära kutsu mind seltsimeheks.
Irena, ei!
Anna käsi, tule.
Võta toit.
Kas koos sinuga arreteeriti ka su vanemad?
Nad on surnud.
Me elasime Varssavi lähedal talus.
Kui venelased tulid,
peeti meid kulakuks
ja kuulutati rahvavaenlasteks.
Vanemad peitsid mu suures hirmus aita.
Hiljem leidsin nad.
Ma...
Leidsin nad näoli mudast.
Neid oli pekstud ja okastraadiga kägistatud.
Hiljem said venelased mu kätte
ja saatsid töölaagrisse.
Nad olid julmad mu vastu.
Ma põgenesin.
Täiesti ilma toiduta.
Ja siis kohtasin teid.
Sa ju tegelikult ei oska ujuda?
Mida?
Sul pole elu sees olnud veega mingisugust kokkupuudet.
Aga ma ju ületasin? Ja teie järgnesite.
Ja väitsid end elavat Varssavi lähedal talus?
Jah.
Venelased ei jõudnud nii kaugele.
See oli sakslaste territoorium.
Su vanemaid ei mõrvatud, ega ju?
Mõtlesid kõik välja.
Me kõik oleme ellujäämise nimel kohutavaid asju korda saatnud.
Aga ära enam kunagi valeta mulle.
Meil on küllalt valedest.
Tuleb ringi minna.
Kiiremini läbi.
Ei, neil on koerad.
Kui nad häiret annavad, pole meil mingit võimalust.
Me vajame jälle toitu, Pakhan.
Ma tean,
aga me ei saa enda tabamisega riskida.
Viidame aega.
Mis on? Mis lahti?
Kus Valka on?
Käis Zorani taga.
Zoran, kas sa ei valvanud teda?
Ma pole ta hoidja.
Neetud.
Ta võib meid vaevatasu eest üles anda.
Ja riskeerida arreteerimisega?
Ta on mängur.
Irena, kas sa arvad, et ta teeb seda?
Võimalik.
Me ei vaja tema nuga.
Nikerdame hirveluust samasuguse.
See on paras silmapilk temast lahti saamiseks.
Mis siis ikka.
Hakkame minema.
Vaata ette, naljanina.
Tahad meid hukka saata?
Rahu, kauboi.
Sa käristad mu mantlit.
Idioot.
Idioot?
Olen või?
Eks näe, kes on idioot?
Mida?
Kas ma tapsin?
Jah.
Koera.
Kui te ei usu, siis ärge sööge.
Aga hakkate, sest tahate ellu jääda.
Ma tean, mida tähendab ellujäämine.
Kogu oma elu.
Pealegi,
täna on mu sünnipäev.
Venemaal tähendab see joomist.
Ta elas tänavatel nagu mina.
Su jutt ei vastanud siis tõele.
Arvasin, et see lugu on kurvem ja te ei jäta mind maha.
Mu vanemad olid Poola kommunistid.
Meid viidi elama Nõukogude Liitu, Moskvasse.
Nad tahtsid hakata revolutsiooni heaks tööle.
Me elasime hotell Luxis
koos mitmete teiste võõrriikide kommunistidega.
Kuid 1937 nad arreteeriti.
Väideti, et nad on spioonid.
NKVD saatis mu orbudekodusse.
Ja mu vend suri.
Ma olin 10-aastane.
Mind kutsuti Rykoviks,
kuid mäletasin oma poola nime - Zielinska.
Kordasin seda igal õhtul enne magamaminekut.
Ja otsustasid põgeneda.
Neil ei ole sääski.
Mida me teeme?
Näppame paadi?
Ei, liiga riskantne.
Rahvas jääb haigeks.
Ma tean.
Kas pole kummaline?
Pärast kõiki neid katsumusi,
suudavad need pisiputukad meid põrmu suruda.
Ikka ja jälle.
Aitab sääskedest!
Zoran! Zoran!
Mida ta teeb, taeva päralt?
Sääsetõrjevahend.
Mida sa talle ütlesid?
Kellele?
Sääsemehele.
Ma olen põgenenud süüdimõistetu,
keda vaevavad sääsed.
Väga naljakas.
Ei, tegelikult, mida sa talle ütlesid?
Räägi välja.
Kloun.
Hüvasti, Baikali järv.
Hästi tehtud.
Härra, kas teadsite, et Voss on preester?
Ei, ma ei teadnud seda.
Ja Tomasz on kondiiter,
kes unistab saada kunstnikuks.
Ära sa märgi.
Ja Zoran viibis Moskvas ärireisil,
kui ta Punasel väljakul arreteeriti.
Ta kõigest fotografeeris Kremlit.
Ta on raamatupidaja.
Olgu ma neetud.
Pole varem ühtegi naljakat raamatupidajat tundnud.
Kas te ei räägi üksteisega?
Laagrites õpid sa võimalikult vähe lobisema.
Härra Smith?
Töökoht Moskva metroos?
Ta on insener.
Tema isa oli soomlane.
Kasvas üles Ameerikas, ent oskab vene keelt.
Mis põhjusel peaks ameeriklane Venemaale kolima, taeva päralt?
Majanduskriis.
Temaga koos tuli ka poeg.
Mis ta pojaga juhtus?
Lasti maha.
Ta oli 17-aastane.
Mongoolia piir
asub teisel pool neid rööpmeid.
Umbes nelja, viie päevatee kaugusel.
Kuskilt mujalt ei saa ületada?
See on pealiin.
See on kõikjal ühesugune.
Tal on õigus. Ootame pimedani.
Mis on?
Ei midagi. Lihtsalt vaatan.
Ära vaata.
Valka?
Mida?
Miks sa oma rinnale sitapead lasid tätoveerida?
Kas nad ei peaks kaunistama su perset,
et saakid istuda nende otsas iga kord, kui sital käid.
Pead seda naljakaks?
Nad on suured mehed.
Valka! Valka!
Kas sa ei tea, mida "Stalin" tähendab, kloun?
See tähendab "terasmeest".
Võtab rikastelt ja annab vaestele.
Muidugi ta teeb seda.
Seejärel nabib nad kinni ja pistab 25 aastaks Gulagi.
Vaata, mida sülgad, kaarna raibe.
Tänan sind, ema Venemaa, su külalislahkuse eest,
aga kindlasti ei tule ma tagasi.
Tead, nad... püüavad su kinni.
Jah. Vanglal pole viga.
Võlg on paha.
Ent leidub mitmeid vanglaid,
kus nad mind ei leia.
Mis saab su Ameerika unistusest?
Vabadus ei ole minu jaoks.
Ma ei tea, mida sellega pihta hakata, vannun jumala nimel.
Tuleb siis hüvasti jätta, nii Hundi kui minuga.
Sa ei vaja teda rohkem.
Õnn kaasa, Valka.
Hüvasti, Janusz.
Vaadake. Näete?
Mõtlete, et jõuame õhtuks kohale?
Arvan küll.
Mida me seal teeme?
Sööme.
Jah.
Puhkame.
Hakkama saime.
Härra!
Nad on kommunistid.
Siin siis ka.
See muudab kõike.
Siin pole end kuskile peita.
See on buda tempel.
Vahest pakuvad varju.
Ka nemad võivad rezhiimi heaks töötada.
See on risk.
Mis siin juhtus?
Sama mis Venemaalgi.
Kirikud suleti,
preestrid tapeti või viidi laagritesse.
Religioon keelustati.
Nad tulid minu kirikusse Lätimaal.
Hävitasid kõik, nagu selle siin.
Ma läksin tol ööl tagasi
ja seal oli üksik valvur.
Kõigest poisike.
Ja ma kägistasin ta surnuks.
Kuni ta silmad koobastest välja hüppasid.
Valka kuidagiviisi teadis.
Teadis, et olen külmavereliselt tapnud.
Kaugel Hiina on?
Ei tea.
Võibolla viis-kuussada kilomeetrit otse lõunasse.
600 kilomeetrit?
Kas Hiina on vaba?
Nad sõdivad jaapanlastega.
Nii palju ma tean.
Pärast Hiinat tuleb Tiibet.
Võiksime minna pealinn Lhasasse.
Millest nad kõnelevad?
Nad arutasid võimalust minna teisele poole Tiibetit,
üle mägede Indiasse.
Milliste mägede?
Himaalaja.
Ühine Briti armeega.
Võitle natsidega, hiljem venelastega.
Minna üle Himaalaja?
Millega? Võluvaibal?
Kuidas?
Me kõnnime.
Ettevaatust.
Ärka üles.
Ma olin tähelepanu keskpunktis keset seda imekaunist unenägu.
Olin soola söömas.
Äärepealt oleks ära maitsnud.
Tahan sinna uuesti tagasi.
Retsept on iseenesest väga lihtne.
Läheb vaja vaid kaks oksa rosmariini
ja näpuotsatäis muskaatpähklit.
Muskaatpähklit? Aga soola?
Selleni me veel jõuame...
Lisad õli...
Ja jätad marinaadi, kuniks valmib kana.
Nüüd tuleb sool. - Tore.
Soolaga hõõrud kana sisse koos natukese paprikaga.
Ent soola lisa topelt.
Soola ei lisata ülearu niisama. Muidu tuleb soolane.
Mul kama, ainult lisa topelt.
Ma ei kavatse toitu rikkuda.
Kahekordista soolakogust, palun.
Ei.
Tomasz...
Ei.
Hoidke pea selge.
Jumal hoidku!
Ära jookse! Ära jookse.
Käituge sõbralikult ja naeratage.
Kõik naeratavad.
Kuidas läheb?
Venelased? - Ei, ameeriklased.
Lhasasse?
Lhasasse, jah. Tiibetisse.
Palverändurid? - Jaa.
Hobuseid ei ole?
Me oleme liialt vaesed, et hobuseid omada.
Naine? - Ei, tütar.
Tere hommikust.
GOBI KÕRB - pindalalt neljas maailmas. Pikkus 1500 km, laius 800 km.
See on lõuna.
Kas me hakkame seda sööma?
Kas seda või kala.
Näeb välja nagu linnupesa.
See kaitseb sind päikese eest.
Irena, proovi neid jalga pista.
Lõuna.
Lähme, rühime edasi.
Ei, järjekordne miraazh.
Meil on vesi otsas.
Seal kasvavad puud.
Kui leidub puid, leidub vett.
Mul kama.
See on idas. Meie liigume lõunasse.
Aga, Janusz, peame vähemalt üritama.
Ei, ei. Me jätkame teekonda lõunasse.
Või tapad meid kõiki.
Pagan!
Janusz, me sureme.
Me juba sureme.
Lõpetage.
See on miraazh!
See on kõigest miraazh.
Miraazhides ei lenda linnud.
Miraazhides ei lenda linnud!
Seal on kaev!
Ärge ahnitsege. Muidu haigestute.
Vähemalt on meil siin vett.
Sa äratad ta üles.
Aga toitu ei ole.
Võibolla tulevad rändurid oma karja jootma.
Millal?
Järgmine nädal, järgmine kuu?
Peaksime paigal püsima vähemalt paar päeva veel.
Ilma toiduta muutume üha nõrgemaks.
Pärast on ehk hilja reisida.
Ei tea. Pärast viimaseid päevi...
Ma ei tea, kas suudan seda veelkord läbi teha.
Kaevu leidmine oli ime.
Saame me loota veel ühele?
Janusz?
Hea küll, anna oma parim.
Pea, pea, pea!
Vala, Tomasz!
Müts, palun.
Madalamale.
Jookske! Jookske!
Tagasi, tagasi! Otsige varju!
Luite taha!
Irena! Püsi maas!
Ära karda!
Irena.
Kuivatatud kala.
Tänan.
Võta.
Tee kaevuni leiaksid tagasi?
See oli suuna väline.
Itta põiget, mäletad?
Siin tühermaal pole orientiiri.
Ma ei leiaks seda kunagi.
Kui ma oma isa kuumadel suvepäevadel
põllutöödel aitasin,
siis lutsisime neid pisikesi kive.
Leevendas janutunnet.
Janusz!
Päikesepiste?
Ma muutun teile koormaks.
See ei ole tõsi.
Tehti sulle viga?
Ei, sugugi mitte.
Tursuvad vist rohkest kõndimisest.
Kas pole nii, härra?
Jah.
Leba nüüd rahulikult.
Mähin su jalad sisse.
Irena, me võime mõneks ajaks peatuda.
Ei.
Lutsi seda.
Ei! Palun, pole vaja!
Tule, liigume edasi.
Mu nimi on Irena Zieilnska.
Pane mind maha, Andrejs.
Pane mind maha lebama.
Kõik on hästi.
Inglid juhatagu sulle teed,
ja viigu sind taevasse,
oma riiki.
Aamen.
See meeldib eriti.
Millal sa need tegid?
Gulagi teisel ööl.
Vaene Kazik, alati oma jalgadega hädas.
Kes see on?
Sina.
Täpselt mu isa moodi.
Kas sellisena ma paistangi?
Ei.
Nüüd paistad hullemana.
Oled tabanud ta naeratuse.
Vaata.
Need on kõigest visandid.
Aga ma töötan edasi.
Teen seda.
Tõega head tööd.
Sa oled silmapaistev kunstnik, Tomasz.
Peaaegu nagu fotod.
Need varjud.
Väga kena.
Peame jõudma neisse mägedesse.
Seal võib vett leiduda.
Tule, tõuse püsti.
Härra.
Hakkame minema.
Minge ilma minuta.
Mina lõpetan.
Minge.
Zoran...
Mine mägedesse ja otsi vett.
Ja oota meid seal.
Ei.
Jah.
Me tuleme järgi.
Vett leidsite?
Ei.
Juhata mind.
Palun juhata mind.
Kus...
Kus sa oled?
Seal...
Vesi!
Zoran.
Kuskil siin.
Vaata seda?
Mis siis, kui see mürgine on? Kuidas me seda süüa saame?
Lõikame pea maha.
Anna nuga.
Vaata vaid.
Maitseb nagu kana.
Jah.
Pikk, must, mürgine jalutu kana.
Pole paha.
Tead, Siberis rääkis Valka üksteise ära söömisest.
Tõesti? - Jah.
Kas sa sööksid mind?
Jah.
Kindla peale.
Mina sind mitte iialgi.
Miks mitte?
Vintske ja kibe.
Eelistan madu.
Natuke vett.
See võib su tappa, mäletad?
Mis asi?
Lahkus.
Kaua te suudate savi ja madude najal elus püsida?
Jäta mind maha.
Sa ei suuda, ega ju?
Vaadake, härra... - Mida?
Ma ei pruugi küll teie eesnime teada...
aga...
ma tean teie poja nime.
Irena rääkis sulle?
Jah.
Tohin ma ta nime välja öelda?
David.
Tema nime mainimine ei too teda tagasi.
Mida sa õige üritad?
Süstida mulle elutahet?
Loobuksin alla andmast?
Kas annad?
Laagrites nägid mõned surmas vabadust.
Miks sa end siis ära ei tapnud?
Ellujäämine tähendas mingisugust protesti.
Elamine oli minu karistus.
Karistus mille eest?
Davidi Venemaale toomise eest.
Ja nüüd pole kedagi, kes andestaks.
Ja endale ei saa andestada.
Irena rääkis,
et nad piinasid su naist,
ja ta andis su üles.
Jah.
Seda sama tehti mu pojaga.
Siis nad tulistasid teda pähe.
Mu naine on elus.
Ta jäi elama
ja vabastati. Nii palju ma tean.
Kuid oma tehtu eest ei suuda ta endale eales andestada.
Näed, ainult mina saan.
Ta piinab end täpselt samamoodi nagu sina.
Sellepärast peangi tagasi minema.
Pean tagasi minema.
Janusz.
Asjad kokku, ruttu.
Janusz!
Kas kuulete?
Mis see on?
Tiibet.
Lhasa.
Ja kus on India?
India.
India. Jah.
Üle mägede läheb Sikkimi rada.
Palju inimesi käib seal.
Jääb ka mõni küla tee peale?
Väikesed külad, jah.
Nad pakuvad teile toitu.
Põlemismaterjali.
Kuid praegu ei maksa minna.
Miks?
Suured lumetormid, väga keeruline.
Oodake kuni kevadeni.
See perekond peab teid ülal.
Talvel ei saa mägesid ületada.
Ta ütles, et keeruline, kuid mitte võimatu.
Janusz, kõigest kolm kuud.
Me ei tohi loobuda.
Mis mõttes?
Kui me praegu peatume, anname kurnatusele asu.
See ei ole loobumine.
Me oleme juba kurnatud.
Kavatsen magada kevadeni nagu karu koopas.
Teie õppige budismi ja hakake mungaks.
Esmalt aga õppige armastama nende teed.
Juba olen õppinud.
Head ööd.
Kuidas on teiega, härra?
Mida te mõtlete kolme-nelja kuuga korda saata?
Ma lähen Lhasasse.
Me sõbral on sidemed.
Arvab, et suudab mu Hiinast välja toimetada.
Seal käib USA sõjaline missioon.
Number üks rahva eest hoolitsemine.
Kas see pole mitte ameeriklaste väljend?
Zoran...
Zoran.
Mida?
Me põgenesime.
Ära tegime.
Sul on õigus.
Tal on õigus.
Peale mõne mäe ja olemegi kohal.
Ära tegime.
Mitte kõik.
Ei, mitte kõik.
Mis plaanid teil on, härra?
Tagasi kodus olles?
Kodus?
Ehitate metroosid?
Hulgun ehk mõne aja ringi.
Mina võitlen.
Esmalt sakslaste, siis venelaste vastu.
Ja pärast? Taastad oma kiriku?
Ei.
Ma võitlen surmani.
Ma kavatsen toimetustele Tomaszi pilte näidata
või neid mingil moel avaldada.
Seejärel valmistan ta retsepti järgi kana,
topelt koguse soolaga. Tema ärritamiseks.
Ja sina, Janusz?
Senikaua kuni kommunistid Poolas on,
ei saa sa tagasi minna.
Sind lastakse maha, Janusz.
Ma lihtsalt jätkan minemist, kuni selle lõppemiseni.
Kõnnin aina edasi.
Ta on läinud.
Janusz!
Namaste.
Tere tulemast Indiasse.
Dokumendid, pass, palun.
Pass.
Meil ei ole.
Tühja kah. Tulge minuga.
Kust te tulete?
Siberist. - Siberist?
Ja kuidas te tulite, härra?
Me kõndisime. - Kõndisite?
8. MAI 1945 EUROOPA PIDUTSEB
1945-1948 NÕUKOGUDE LIIT KEHTESTAB POOLAS KOMMUNISMI
IDA-EUROOPALE LASUB "RAUDNE EESRIIE"
1956 UNGARI ÜLESTÕUS
1961 BERLIINI MÜÜRI TEKE
1968 NÕUKOGUDE LIIT SAADAB VÄED PRAHASSE
1980 POOLA SOLIDAARSUS ESITAB KOMMUNISMILE VÄLJAKUTSE
1989 KOMMUNISM LANGEB
POOLA ON VABA